Definita cuvantului insidios
INSIDIÓS, -OÁSĂ adj. Perfid, viclean; care întinde, ascunde o cursă. ♦ (Despre gaze de luptă) Care își manifestă acțiunea asupra organismului mai târziu. ♦ (Despre boli) Care apare pe nesimțite, fără tulburări sau simptome evidente, vizibile. [Pron. -di-os. / cf. fr. insidieux, lat. insidiosus].
Sursa: DN
Sursa: DN
Cuvinte ce rimeaza cu insidios
OS, oase, s. n. 1. Element de bază al scheletului vertebratelor, caracterizat prin structura lui dură, solidă și rezistentă, de culoare albă. ◊ Os mort = umflătură a unui os (de obicei a oaselor de la picioarele de dinapoi ale calului) provenită dintr-o lovitură, dintr-un efort sau transmisă pe cale ereditară. ◊ Expr. A(-i) ajunge (cuiva) cuțitul la os = a nu mai putea îndura un rău; a-și pierde răbdarea. A băga (sau a-i intra cuiva) frica (sau spaima etc.) în oase = a (se) speria, a (se) îngrozi. A fi numai piele și oase sau a-i număra oasele = a fi foarte slab. A(-i) trece (cuiva) os prin os = a fi extrem de obosit. Până la (sau în) oase sau până la (sau în) măduva oaselor = în tot corpul; foarte mult, adânc. A-i rupe (sau a-i muia cuiva) oasele = a bate foarte tare pe cineva. A-i rămâne (sau a-i putrezi) oasele (pe undeva) = a muri departe de casă, prin locuri străine. A căpăta (sau a avea, a dobândi etc.) un os de ros = a obține (sau a avea) un avantaj, un profit. ♦ Os (1) sau material cornos prelucrat, întrebuințat la fabricarea unor obiecte, în industrie, în arte decorative etc. 2. Fig. (La pl.) Trup; ființă, făptură. 3. Fig. Neam, familie, viță. ◊ Expr. (A fi) din os sfânt (sau din oase sfinte, din os de domn sau domnesc) = (a fi) din neam domnesc, din familie domnitoare. 4. Compus: osul-iepurelui = plantă cu miros greu, cu flori trandafirii îngrămădite la vârful ramurilor spinoase (Ononis spinosa). – Lat. ossum. Vezi definitia »
țincrós, -oásă, țincróși, -oáse, adj. (reg.) îngâmfat, fudul, mândru. Vezi definitia »
HUMÓS, -OÁSĂ, humoși, -oase, adj. (Rar) Care conține humă, cu humă. – Humă + suf. -os. Vezi definitia »
CERUMINÓS, -OÁSĂ, ceruminoși, -oase, adj. (Med.) De natura cerumenului. – Din fr. cérumineux. Vezi definitia »
ȚĂRÂNÓS, -OÁSĂ, țărânoși, -oase, adj. (Despre pământ) Farâmicios; afânat. – Țărână + suf. -os. Vezi definitia »